Партнерський матеріал
12 липня у КВЦ «Парковий» на відкритті 15 Одеського міжнародного кінофестивалю пройшла презентація колекції унікальних кінопостерів. IQOS та ОМКФ нестандартно представили тему кіномистецтва, побачивши його на стінах старих українських кінотеатрів та закарбувавши на папері. Зображення для постерів створив ілюстратор Дмитро Котляр. Розповідаємо більше про українське монументальне мистецтво, яке надихнуло на створення цієї пам’ятної колекції.
Кінопостер «Як в Одесі»
Що надихало автора: барельєф Театру музкомедії в Одесі.
Одеський театр музичної комедії — одна з візитівок міста. Окрім того — це ще й «дім» кінофестивалю, адже саме тут розташований фестивальний палац ОМКФ.
Театр з’явився в Одесі в 50-тих роках минулого століття. А сучасну будівлю створили пізніше — перших відвідувачів приймали в 1981 році. Реконструкцією театру займався відомий одеський архітектор Генрик Топуза, під керівництвом якого було побудовано та реставровано чимало архітектурних об’єктів Одеси. Та Театр музкомедії одна з найзначущіших його робіт і один із найбільших концертних залів того часу — розрахований на 1300 місць.
За інтер’єри та оздоблення будівлі відповідав український архітектор Віктор Красенко. Барельєфи на будівлі та декоративну композицію музи на площі створив український скульптор Олександр Князик.
![](https://static.nachasi.com/wp-content/uploads/2024/07/odesa.jpeg)
Фото наведено виключно з ілюстративною метою. Взято з публічних джерел: shukach.com. Автор фото: olanko
Кінопостер «Як у Києві»
Що надихало автора: мозаїка в колишньому кінотеатрі «Краків» у Києві.
Цікавий факт: у Києві був кінотеатр «Краків», а в Кракові — кінотеатр «Київ».
З 1993 року Краків і Київ стали містами-побратимами, але мозаїка з краківськими мотивами з’явилася в нашому кінотеатрі за декілька років до цього. У 1986 році «Краків» прикрасили керамічною мозаїкою — «Краків’яни і Гуралі». Її ескіз створили українські художники, теж брати — Леонід та Олексій Капітан.
У 2019 році будівлю київського кінотеатру «Краків» почали реставрувати і мозаїку, на жаль, знищили. Тож деякі фото і символічний кінопостер — усе, що лишилося на згадку.
![](https://static.nachasi.com/wp-content/uploads/2024/07/kyyiv.jpeg)
Фото наведено виключно з ілюстративною метою. Взято з публічних джерел: sovietmosaicsinukraine.org. Автор фото: Iaroslav Barashenkov
Кінопостер «Як в Ужгороді»
Що надихало автора: вітражі колишнього кінотеатру Комсомолець в Ужгороді.
Зараз у будівлі з вітражами розташований студентський центр дозвілля «Ювентус», але колись там був кінотеатр «Комсомолець» — один із двох, які тоді працювали в Ужгороді. Ці вітражі — унікальна пам’ятка декоративно-прикладного мистецтва того періоду, адже вона створена без радянської символіки чи мотивів, а таких насправді не багато.
Встановили вітражі в будівлі в 1984 році. Ескіз намалював український художник Іван Ілько, а реалізував його задум майстер Володимир Кузнєцов.
Їх збирали з кольорового скла і скріплювали за допомогою свинцевої пайки. Усього в будівлі 9 таких вітражів. Можна помилуватися творами наживо, вони досі на місці — на другому поверсі центру «Ювентус».
![](https://static.nachasi.com/wp-content/uploads/2024/07/uzhgorod-scaled.jpeg)
Кінопостер «Як у Харкові»
Що надихало автора: мозаїка кіноконцертного залу «Україна» в Харкові.
На тому місці, де зараз знаходиться ККЗ «Україна», раніше був літній музичний театр просто неба. Уже тоді це було одне з улюблених місць харків’ян. Наприкінці 60-х років театр вирішили перебудувати та зробити дах.
У 1959 році премію на перебудову театру виграв молодий харківський архітектор Вадим Васильєв. Він запропонував зробити дах на основі вантового покриття — таких будівель тоді ще взагалі не було в СРСР. На реалізацію задуму було всього 4 роки — в 1963 році ККЗ «Україна» здали в експлуатацію.
Мозаїка на будівлі теж з’явилася того року — це були останні штрихи перед здачею проєкту. З Києва приїхала художниця, яка виклала панно згідно з ескізом, але воно їй не сподобалося. Вадиму Васильєву вочевидь теж. Тому він разом із колегами одразу зняли частину плитки, поїхали на звалище браку Харківського плиткового заводу, набрали там підходящих шматочків і виклали нову мозаїку. Так на панно з’явилися відомі всім харків’янам зображення променистого сонця, парку, Держпрому і кінострічки.
Нещодавно ККЗ «Україна» відреставрували — провели капітальний ремонт всередині і зовні. Панно зберегли, тож його можна побачити наживо, коли будеш у Харкові.
![](https://static.nachasi.com/wp-content/uploads/2024/07/harkiv.jpeg)
Фото наведено виключно з ілюстративною метою. Взято з публічних джерел: sovietmosaicsinukraine.org. Авторка фото: Євгенія Моляр.
Кінопостер «Як у Маріуполі»
Що надихало автора: мозаїка з кінотеатру ім. Тараса Шевченка в Маріуполі.
Насамкінець залишили постер, про який говорити, мабуть, найболючіше. Він натхненний ідеєю мозаїки з будівлі кінотеатру ім. Т. Г. Шевченко в Маріуполі. Кінотеатр зруйновано, але в мережі з’являлися супутникові знімки, на яких було видно стіну з уцілілим панно.
Це дуже яскрава та велика мозаїка із зображенням Кобзаря і героїв його творів. Вона прикрашала будівлю кінотеатру з 1965 року. Панно створила команда майстрів: відомий художник-монументаліст Віктор Арнаутов та митці-дебютанти Яків Райзін, Олександр Кечеджі і Микола Тихонов. Через брак матеріалів фігури складали з мозаїчної плитки, а решту композиції — зі звичайної побутової.
![](https://static.nachasi.com/wp-content/uploads/2024/07/mariupol.jpeg)
Фото наведено виключно з ілюстративною метою. Взято з публічних джерел: sovietmosaicsinukraine.org. Автор фото: Валерій Ковальов.
Постери не копіюють оригінальні мозаїки, барельєф та вітражі, але влучно передають ідею творів.